КУНГ-ФУ ПАНДА
Легендата разказва за легендарен воин,
с изключителни Кунг-фу умения.
Той обикалял по света, в търсене на достойни противници.
Виждам, че обичаш да дъвчеш. Какво ще кажеш да подъвчеш юмрука ми?
Воинът не продумал нищо, защото устата му бе пълна.
След като преглътнал, той проговорил.
Достатъчно приказки, нека се бием!
Той бил толкова смъртоносен,
че противниците му ослепявали от срещата с такова великолепие.
Очите ми! - Той е прекалено великолепен!
И привлекателен. - Как можем да ти се отплатим?
Няма цена достойна за великолепието и привлекателността.
Броят на враговете му не бил от значение.
Те не можели да се мерят с изключителната му смелост.
Никога преди не се била раждала панда толкова страховита и толкова обичана.
Дори най-великите герои в цял Китай - Свирепата петорка,
се поклонили с уважение пред великия майстор.
Трябва да движим заедно. - Съгласен.
Това, обаче, трябвало да почака,
защото, когато си изправен пред 10000 демона
от Планината на демоните, важно е само едно и то е...
По, ставай!
Ще закъснееш за работа. - Какво?
Ставай, По!
Какво правиш горе, По? - Нищо.
Маймуната, Богомолката, Жерава, Пепелянката, Тигрицата!
Тръгвай, По. Закъсняваш за работа.
Идвам!
Извинявай, татко. - Извинения юфка не правят.
Какво правеше горе? Голям шум вдигна.
Имах шантав сън.
Какъв? Какво сънува? - Какво съм...
Ами, сънувах...
Юфка. - Юфка? Наистина ли си сънувал юфка?
Че какво друго да сънувам?
Внимавайте, супата е... вряла!
Какво щастие! Синът ми най-накрая сънува юфка.
Нямаш представа откога чакам този момент.
Това е знак, По. - Какъв знак?
Вече си почти готов да узнаеш тайната съставка
на моята супа с тайна съставка.
Така ще изпълниш съдбата си и ще поемеш ресторанта,
както аз го поех от баща си, който го е поел от неговия баща...
който го е спечелил при игра на маджонг със свой приятел.
Татко, това беше просто сън. - Не, бил е Сънят!
Ние правим юфка. Супата тече във вените ни.
Никога ли не си искал да се занимаваш с нещо друго?
Нещо различно от юфка?
На младини мислех да избягам
и да се науча да правя тофу.
И защо не си го направил? - Защото беше просто глупав сън.
Представи си само - аз да правя тофу? Тофу.
Не, всички имаме своето място в този свят.
Моето е тук, а твоето... - Знам - тук.
Не, маси 2, 5, 7 и 12. Обслужвай с усмивка.
Добре се справихте, ученици...
ако целяхте да ме разочаровате.
Тигрице, трябва ти повече свирепост. Маймуна - повече скорост.
Жерав - височина. Пепелянка - ловкост. Богомолка...
Учителю Шифу. - Какво?
Учителят Угуей иска да ви види.
Учителю Угуей, викали сте ме. Случило ли се е нещо?
Трябва ли да се случи нещо, за да искам да срещна стар другар?
Значи нищо не се е случило? - Не съм казал това.
А какво казвахте? - Имах видение.
Тай Лунг ще се завърне.
Невъзможно, той е в затвора!
Няма невъзможни неща.
Зенг, отиди в затвора Чор Гом и нареди да удвоят охраната,
оръжието... да удвоят всичко!
Тай Лунг не трябва да го напуска! - Да, учителю Шифу!
Човек често среща съдбата си на пътя, който е поел, за да я избегне.
Трябва да направим нещо. Не трябва да стигне до Долината,
търсейки отмъщение. Той ще...
Мисълта ти е като тази вода, друже.
Трудно се вижда през нея, когато е неспокойна,
но оставиш ли я да се успокои, отговорът се вижда ясно.
Свитъка на Дракона.
Време е! - Но кой?
Кой е достоен да бъде посветен в тайната на безграничната сила
и да стане Воин на Дракона?
Не знам.
Извинете.
Внимавай, По. - Много се извинявам.
Хиляди извинения.
Какво?
Учителят Угуей ще избира днес Воин на Дракона.
Всички, вървете! Отивайте в Нефритения дворец!
Някой от Петорката ще вземе Свитъка на Дракона.
Чакаме този ден от хиляда години!
Това е най-великият ден в историята на Кунг-фу!
По, къде отиваш?
В Нефритения дворец. - Забрави количката с юфка.
Цялата долина ще е там, а ти ще продадеш юфка на всички.
Да продавам юфка?
Но, татко. Аз си мислех, че, може би...
Какво? - Мислех си, че...
Че може да продавам и бобени кифлички Скоро ще започнат да се развалят.
Браво на моето момче! Казах ти, че сънят е бил знак.
Да... радвам се, че го сънувах.
Аз съм Кунг-фу боец! - Аз също!
Има места на високите места. - Да вървим.
Хайде. Хайде.
Почти стигнах.
Какво? О, не!
Съжаляваме, По. - Ще ти донесем сувенир.
Не, аз ще ви донеса сувенир.
Днес е исторически ден. Нали така, учителю Угуей?
Да. Ден, който се опасявах, че няма да доживея.
Готови ли са учениците ти? - Да, учителю Угуей.
Знай едно, стари приятелю...
Този, който избера днес,
ще донесе мир не само на Долината, но и на теб.
Нека турнирът започне!
Не, не, почакайте! Идвам.
Отворете вратата!
Пуснете ме вътре!
Жители на Долината на мира!
За мен е голяма чест да ви представя...
Тигрицата, Пепелянката, Жерава, Маймуната и Богомолката.
Страховитата петорка!
О, да, Страховитата петорка!
Бойци, пригответе се!
Къде е... Я, шпионка! - Готови за битка.
Хилядата тона огън!
Вижте, вижте! Ей, махни се от там!
И накрая - Тигрицата.
Още не сте видели всичко, жители. Знам!
Тигрицата се изправя срещу Железните Ръце
и неговите смъртоносни остриета.
Усещам, че Воина на Дракона е сред нас.
Жители на Долината на мира,
сега учителят Угуей ще избере Воина на Дракона.
Какво? Ама... Не, почакайте!
Да!
Какво правиш, По? - Ти как мислиш?
Престани! Отивам да видя Воина на Дракона.
Не разбирам. Най-накрая сънува юфка.
Излъгах, татко. Не сънувам юфка.
Обичам Кунг-фу!
Стига, синко. Да се връщаме на работа.
Добре.
По, върни се!
Какво става?
Къде...
Защо ме сочиш?
Извинявайте. Исках само да видя кой е Воина на Дракона.
Колко любопитно!
Учителю, мен ли посочихвате?
Него. - Кого?
Теб. - Мен?
Вселената ни доведе Воина на Дракона.
Какво? - Какво?
Не, чакайте. Кой ви каза да...
Учителю Угуей, почакайте.
Тази трътлеста панда не може да е отговор на проблема ни.
Щяхте да посочите Тигрицата, но това нещо падна пред нея.
Беше просто случайност. - В живота няма нищо случайно.
Прости ни, учителю, че те разочаровахме.
Не! Ако пандата не се откаже до утре сутрин,
то значи аз съм ви разочаровал.
Чакайте, чакайте!
Нося съобщение от учителя Шифу.
Какво? Да удвоим стражата? Да повишим вниманието?
Затворът ми не бил достатъчно сигурен?
Съмнявате се в охраната на затвора ми?
Аз - в никакъв случай!
Шифу се съмнява. Аз съм просто вестоносец.
Ще ти дам съобщение за твоя учител Шифу.
Да се избяга от Чор Гом е невъзможно.
Внушителна гледка, нали?
Да, много внушителна.
Един вход, един изход.
Охраната наброява хиляда души, а затворникът е само един.
Да, само че затворникът е Тай Лунг.
Свали ни долу.
Какво правите?
Леле!
Самият Тай Лунг.
Аз ще изчакам тук.
Няма от какво да се боиш. Напълно безопасно е.
Бойни постове, на позиция. - Бойни постове?
Ей, здравеняк, чу ли?
Угуей най-накрая ще даде Свитъка на Дракона,
но не ти си избраникът. - Какво правиш? Не го ядосвай.
И какво ще направи? Напълно неподвижен е.
Да не би да стъпих на опашчицата ти?
Аз ще... видях достатъчно.
Ще предам на Шифу, че няма от какво да се тревожи.
Точно така. - Добре, ще му кажа.
Сега може ли да се махаме?
Чакайте малко.
Мисля, че е станала грешка. Всички смятат, че аз съм...
Свещената Зала на Воините!
Какво място само.
Доспехите на учителя Летящ Носорог. С истински белези от битка!
Меча на Героите!
Толкова е остър, че можеш да се порежеш докато го гледаш.
Невидимият Тризъбец на Съдбата.
Виждал съм само рисунки на тази картина.
Не!
Легендарната Урна на Шептящите Воини.
Казват, че съдържа душите на цялата Тенчу армия.
Ехо? - Приключи ли с разглеждането?
Съжалявам. Трябваше да дойда първо при теб.
Търпението ми се изчерпва. - Е, не че имаш бърза работа.
Ще се обърнеш ли. - Разбира се.
Здрасти, как е? Как събираш 500... Учителю Шифу!
Някой я е счупил, но аз ще я поправя...
Имате ли лепило?
Заби ми се парченце. - Значи ти си Воина на Дракона?
Ами, предполагам... - Грешиш!
Не си и никога няма да бъдеш Воина на Дракона,
докато не научиш тайната на Свитъка на Дракона.
И как ще го стигна?
Да ви се намира стълба или трамплин?
Смяташ, че е толкова лесно? Че просто ще ти предам
тайната към безграничната сила? - Не, аз...
Човек трябва първо да усвои най-високото ниво в Кунг-фу,
а това очевидно е невъзможно, ако човекът е някой като теб.
Някой като мен? - Да, погледни се!
Дебело дупе, увиснали рамена.
Обиждам се, когато говорят така за фигурата ми.
И това абсурдно коремче.
И пълна липса на лична хигиена. - Тази забележка беше ненужна.
Не стой толкова близо. Усещам дъха ти.
Угуей каза, че аз съм...
Хватка Вукси? Само не тя! - О, знаеш тази хватка?
Да. Създадена е от учителя Вукси по време на Третата династия.
И знаеш какво става, когато огъна кутрето си?
Не, недей. - Знаеш ли кое е най-трудното?
Най-трудно е почистването след нея.
Добре, само спокойно. - Чуй ме добре, панда.
Угуей може и да те е посочил, но когато приключа с теб,
ще ти се иска да не беше. Ясен ли съм?
Да, кристално ясен!
Добре. Нямам търпение да започнем.
Да започваме! - Чакайте, чакайте.
Какво, веднага ли? - Да, веднага.
Освен, ако не смяташ, че Угуей греши и ти не си Воина на Дракона.
Добре. Не знам дали ще успея да направя всички движения.
Е, ако не опиташ, няма как да разберем, нали?
Да, но няма ли нещо по-подходящо за моето ниво?
И какво е това ниво? - Ами...
Не съм майстор, но нека започнем от нулата.
От нулево ниво. - Няма такова ниво.
Може да започна с това.
Използваме го за тренировки на децата и за подпиране на вратата,
когато е горещо, но щом настояваш.
Страховитата петорка!
Много по-големи сте от екшън фигурките.
Освен теб, Богомолка. Ти си си същият.
Хайде, панда, покажи ни какво умееш.
Те ще ме гледат ли или да почакам да започнат тренировки?
Удари го! - Добре, де. Просто току-що ядох...
Все още смилам храната и няма да покажа
най-доброто си Кунг-фу. - Просто го удари.
Какво ме зяпаш? Внимавай, защото съм много зъл.
С приятелите ми ли се заяждаш? Приготви се да усетиш болка.
Какво ще направиш срещу бързите ми крака?
Направо съм невидим. Не си виждал стилът на Мечката.
Виждал си само Молеща се Богомолка,
стилът на Маймуната и този на Пепелянката.
Ще го удариш ли? - Добре, де, добре.
Защо не опиташ пак? Този път по-силно.
Това как беше?
Това боли!
Свят ми се зави.
Тези са корави.
Ох, орехчетата ми.
Как се справих?
Вече има нулево ниво.
Нямам думи. - Съгласен съм с теб.
Не разбирам какво си мислеше учителят Угуей.
Бедната панда ще умре. - Толкова е силен.
Воина на Дракона дойде от небето в огнено кълбо.
Когато върви, земята под краката му се тресе.
Мислех, че учителят ще избере някой, който владее Кунг-фу.
Или поне може да докосне палците на краката си.
Или поне да ги види.
Добре.
Страхотно.
Здрасти, буден си?
Вече, да. - Аз просто... какъв ден, а?
Кунг-фу е трудно за научаване. Крилото ли те боли?
Имах дълъг и разочароващ ден, така че...
Да, май вече трябва да лягам.
Да, разбира се. Просто съм ви голям почитател.
Бяхте невероятни в битката при Плачещата река.
Превъзхождаха ви с хиляди, но вие не спряхте.
Съжалявам.
Твоето място не е тук.
Знам. Прав си.
Нямам уменията. Просто цял живот съм мечтал...
Имах предвид, че не трябва да си в тази стая.
Това е моята стая. Собственост на Жерава.
Да, ясно.
Искаш да си лягаш, а аз не те оставям на мира.
Утре е голям ден.
Страхотни сте, само това ще кажа. Чао.
Какво? - Нищо не съм казал.
Добре. Приятни сънища.
Малко неловко се получи.
Тигрице, не исках да те будя.
Нямаш място тук. - Знам. Това е твоята стая...
Имах предвид Нефритения дворец.
Ти си позор за Кунг-фу и ако уважаваш нас,
и това, което правим,
ще си тръгнеш до утре.
Аз съм ви голям почитател.
Виждам, че си открил свещеното Дърво на Небесна Мъдрост.
Такова ли е? Съжалявам, мислех, че е обикновена праскова.
Разбирам. Ядеш, когато си разстроен.
Не съм разстроен. Защо смятате, че съм разстроен?
Е, защо си разстроен?
Представянето ми днес бе, може би, най-слабото в историята на Кунг-фу.
В историята на Китай. В историята на некадърността.
Вероятно.
А Петорката...Трябваше да ги видите.
Направо ме мразят. - Много.
Как Шифу ще ме превърне във Воина на Дракона?
Аз не съм като Петорката. Нямам нокти.
Нито криле или отрова, а дори Богомолката има оръжие.
Може би трябва да се откажа и да продължа да правя юфка.
Да се откажеш или не. Юфка или не.
Прекалено се тревожиш за минало и бъдеще.
Една мъдрост гласи, "Вчера е история,
утре е мистерия, но днес е дар".
Затова се нарича "настояще".
О, не! - Какво става?
На бойни позиции! Бързо!
Стрелци, огън! - Огън!
Огън!
Тай Лунг е на свобода. Трябва да предупредя Шифу.
Никъде няма да ходиш. Той също!
Пусни ме. - Вдигайте!
Чакайте! - Върнете го!
Идва насам. - Няма да стигне далеч.
Стрелци!
Мъртви сме. Много, много мъртви.
Все още не сме. Сега!
Вече може ли да бягаме? - Да.
Радвам се, че Шифу те е изпратил.
Бях започнал да мисля, че са ме забравили.
Върни се и им кажи, че истинският Воин на Дракона си идва у дома.
Добро утро, учителю.
Панда! Панда, събуди се!
Отказал се е.
Какво ще правим сега, учителю, щом пандата я няма?
Кой ще е Воин на Дракона?
Можем само да продължим тренировки и да се надяваме,
че след време ще се появи истинският Воин на Дракона.
Какво правиш тук? - Добро утро, учителю.
Реших малко да загрея.
Заклещил си се. - Няма такова нещо.
Това е просто... Да, заклещих се.
Помогни му. - Боже.
Вдигам те на три. Едно, две...
Благодаря. - За нищо.
Не, наистина го оценявам. - Престани!
Наистина ли смяташе, че ще научиш шпагат за една нощ?
Нужни са години за развиване на гъвкавост.
И още толкова, за да може да се прилага в битка.
Веднага го пусни!
Тук сувенири са само кървавите юмруци и счупените кости.
Да, чудесно! - Да започваме.
Готов ли си? - Още по рождение...
Съжалявам, братко, но ти каза, че си готов.
Беше страхотно! Да го направим пак!
Досега те пестих, но край с това. Следващият ти противник ще съм аз.
Супер, да започваме!
Четвърта стъпка.
За да победиш, трябва да откриеш слабостта на противника си.
И да го накараш да страда от нея. - О, да!
Да използваш силата му срещу него,
докато грохне или не се откаже. - Но истинският воин не се отказва.
Не се тревожете, учителю, аз никога няма да се откажа.
Ако е умен, няма да изкачи отново тези стъпала.
Ще го направи. - Нали няма да се откаже?
Със сигурност няма да спре да подскача.
Нали уж каза, че от акупунктурата ще се почувствам по-добре?
Мазнина? - Козина! Щях да кажа козина.
Да, бе.
Кой съм аз, че да съдя за воина по размера му?
Виж ме мен! От тази страна съм.
Може би трябва пак да погледнеш тук.
Добре.
Спри, спри!
Знам, че учителят Шифу се опитва да ме вдъхнови,
но ако трябваше да гадая, щях да реша,
че иска да се отърве от мен.
Знам, че изглежда безсърдечен, но да знаеш, че невинаги е бил такъв.
Според легендата, е имало време, когато учителят Шифу се е усмихвал.
Няма начин. - О да, но е било преди...
Преди какво? - Преди Тай Лунг.
Да. По принцип, не би трябвало да говорим за него.
Ако ще остава тук, трябва да знае.
Приятели, аз знам за Тай Лунг.
Бил е ученик. Първият, който усвоява стоте свитъка на Кунг-фу.
После е станал лош и сега е в затвора.
Не е бил просто ученик.
Шифу го открива като кутре
и го отглежда като свой син.
Когато хлапето показва таланта си в Кунг-фу...
Шифу го обучил.
Вярвал в него. Казвал му, че е предопределен за велики дела.
Нищо не било достатъчно за Тай Лунг.
Той искал Свитъка на Дракона.
Но Угуей видял зло в душата му и отказал.
Бесен, Тай Лунг излял гнева си в Долината..
Той опитал да вземе насила Свитъка
и Шифу трябвало да разруши това, което е създал.
Но как да го направи?
Шифу обичал Тай Лунг, както никой друг преди.
Или след това.
Сега има възможност да поправи нещата.
Да обучи истинския Воин на Дракона.
Но се озова с теб.
Едра и дебела панда, която приема всичко на шега.
Достатъчно! - Чакай, грешката е моя!
Без да искам засегнах лицевите му нерви.
А може да съм спрял и сърцето му.
Вътрешен мир.
Вътрешен... мир.
Който прави този звук, нека да престане.
Вътрешен...
Зенг, чудесно.
Имах нужда от добри вести.
Учителю, учителю.
Нося много лоши новини.
Ех, Шифу. Новините са си новини. Няма добри или лоши.
Учителю, видението ви се оказа вярно.
Тай Лунг е избягал от затвора. Идва насам.
Това е лоша новина,
ако не вярваш, че Воина на Дракона може да го спре.
Пандата? Учителю, пандата не е Воина на Дракона.
Дори не трябва да е тук. Беше случайност.
В живота няма нищо случайно.
Да, знам, вече го казахте.
Два пъти. - И това не е случайно.
Три пъти. - Стари приятелю.
Пандата не ще изпълни съдбата си, нито ти - твоята,
докато не се отърсиш от илюзията за контрол.
Илюзия? - Да. Виж това дърво, Шифу.
Не мога да го накарам да цъфти, когато аз пожелая.
Или да дава плод, преди определеното време.
Но има неща, които можем да контролираме.
Мога да реша кога да падне плода.
Или пък къде да засадя семето.
Това не е илюзия, учителю.
Така е, но каквото и да правиш,
това семе ще израсне като праскова.
Може да поискаш ябълка или портокал, но то пак ще е праскова.
Но една праскова не може да победи Тай Лунг.
Може и да успее, ако си готов
да я напътстваш и отгледаш.
Да повярваш в нея. - Но, как? Трябва ми помощта ви!
Не, трябва само да повярваш.
Шифу, обещай ми, че ще повярваш.
Ще се опитам. - Добре.
Моето време настъпи.
Трябва да продължиш пътя си без мен.
Какво? Чакайте, учителю!
Не можете да ме оставите.
Трябва да повярваш.
Учителю!
Да, звучи забавно. - Може да си вълк.
Може да си най-страшният бандит в провинция Харджин,
но не даваш добър бакшиш. - Така ли?
И как се измъкна жив?
Не му го казах, но си го помислих.
Ако можеше да ми прочете мислите...
Храната е сервирана! Харесва ли ви?
Много е вкусно.
Трябва да опитате супата с тайна съставка на баща ми.
Той знае тайната съставка.
Какво говориш, невероятна е.
Ти си много добър готвач. - Ще ми се устата ми да бе по-голяма.
Тигрица, трябва да я опиташ.
Воина на Дракона може да оцелее месеци, без да вкуси истинска храна
и да се храни от роса, и първична енергия.
Явно тялото ми още не знае, че съм Воина на Дракона.
Росата и енергията не му стигат.
Какво? - Нищо, учителю Шифу.
Никога няма да си Воин на Дракона, ако не отслабнеш
и не си миеш зъбите. Какъв е този шум?
Тренирай усърдно, панда, и някой ден ще имаш като моите уши.
Това беше смешно.
Уши? Не е ли смешно? Мисля, че добре го имитирам.
Шифу!
Разбира се, че е Шифу. Кого мислиш, че имитирам?
Учителю Шифу.
Мислите, че е смешно? Тай Лунг е избягал от затвора,
а вие се държите като деца. - Какво?
Идва за Свитъка на Дракона и само ти можеш да го спреш.
А уж си нямал чувство за хумор.
Аз ще... Ама ти сериозно ли?
И аз трябва да... Учителят Угуей ще го спре.
Правил го е и преди. - Този път не може!
Вече не.
Воина на Дракона е единствената ни надежда.
Пандата? - Да.
Учителю, нека ние спрем Тай Лунг. За това си ни обучавал!
Не! Той трябва да го победи, не вие!
Къде отиде?
Не можеш да си тръгнеш! Истинският воин никога не се отказва!
Само гледай!
Как ще победя Тай Лунг, след като не мога да победа теб по стъпалата.
Ще го победиш, защото си Воина на Дракона.
Не го вярваш. Никога не си го вярвал.
Откак дойдох тук, се опитваш да се отървеш от мен.
Да, така беше,
но сега те моля да се довериш на своя
учител, както аз се доверих на моя.
Ти не си мой учител, а аз не съм Воина на Дракона.
Защо тогава не се отказа? Знаеше, че искам да се отърва от теб,
но все пак остана. - Да, останах.
Останах, защото всеки път, когато хвърляше тухла по мен,
или казваше, че смърдя, ме болеше!
Но не болеше, както в дните, преди да дойда тук.
Останах, защото реших, че ако някой може да ме промени,
че може да ме направи различен,
то това си ти! Най-добрият Кунг-фу учител в Китай.
Мога да те променя и превърна във Воина на Дракона. И ще го направя!
Стига, Тай Лунг идва насам.
Дори да му отнеме сто години,
как ще ме направиш Воина на Дракона?
Как?
- Не знам!
Не знам.
Така си и мислех.
За това ме обучи.
Тигрице!
Не се опитвайте да ме спрете.
Не се опитваме. - Какво?
Идваме с теб.
Какво? Ям, когато съм разстроен.
Няма нужда да се оправдаваш.
Помислих, че си Маймуната. Крие бисквитките си на горния рафт.
Не казвай на Маймуната. - Виж се.
Знам, отвращавам те. - Не. Как се качи там горе?
Не знам. Просто исках бисквитите.
Но си на три метра от пода в пълен шпагат.
Това ли? Чиста случайност.
В живота няма случайности.
Ела с мен.
Знам, че си много потаен,
но ще ми кажеш ли къде отиваме?
Домъкна ме чак тук, заради една баня?
Панда, не се мием в Басейна на Свещените Сълзи.
Басейна на...
Тук Угуей разкрива мистериите на хармония и фокус.
Това е родното място на Кунг-фу.
Искаш ли да научиш Кунг-фу? - Да.
Тогава аз съм твоят учител. - Добре.
Не плачи. - Добре.
Не струваш в съсредоточаването,
но това навярно е моя грешка. Трябва да те обуча по различен начин.
Сега разбрах, че начинът за обучението ти, е този.
Страхотно, защото съм гладен.
Чудесно. Когато бъдеш обучен, ще ядеш.
Да започваме.
След теб, панда.
Просто така? Без измами и кросове?
Заклех се да те тренирам и вече си. Свободен си да ядеш.
Наслаждавай се.
Ей! - Казах, че си свободен да ядеш.
Вземи си хлебче.
Свободен си да ядеш. - Наистина ли?
Дали?
Не съм гладен.
Учителю.
Срежете ги!
Къде е Воина на Дракона? - Сигурен ли си, че не стои пред теб?
За глупак ли ме мислиш?
Знам, че не си Воина на Дракона. Нито един от вас не е!
Чух как е дошъл от небето в огнено кълбо.
Воин, какъвто светът не е виждал.
По? - Значи така се казва? По!
Най-накрая, достоен противник.
Битката ни ще е легендарна.
Държим го, помогни й.
Маймуна! - Давай!
Богомолка!
Сега!
Шифу ви е обучил добре,
но не ви е научил на всичко.
Справи се добре, панда.
Добре? Добре! Справих се страхотно!
Героят се отличава със смирение.
Но, да, справи се страхотно.
Приятели?! Мъртви са. Не, дишат.
Заспали ли са? Очите им са отворени.
Не можем да се мерим с неговата атака.
Станал е по-силен.
Кой, Тай Лунг? По-силен?
Прекалено бърз е. Съжалявам, По.
Реших, че можем да го спрем.
- Можеше да ви убие. - Защо не го направи?
За да се върнете и да всеете страх в сърцата ни. Но няма да се получи.
Може би, поне малко.
Доста съм изплашен. - Можеш да го победиш, панда.
Шегуваш ли се? Щом те не могат, а са петима.
Аз съм само един.
Но ти имаш това, което никой друг не притежава.
Наистина ли вярваш, че съм готов?
Готов си, По.
Това е Свитъка на Дракона.
Твой е. - Чакай.
Какво ще стане, когато го прочета? - Никой не знае.
Легендата казва, че ще чуваш пърхането на пеперудите.
Много яко! - Така е.
И ще виждаш в най-големия мрак. Ще усещаш как светът се върти.
Ще мога ли да удрям през стени? Или да правя четворно задно салто?
Съсредоточи се! - Да, да.
Прочети го, По, и изпълни съдбата си.
Прочети го и стани Воина на Дракона.
Не мога да го отворя.
Хайде!
Благодаря. Сигурно съм ти го охлабил.
Ето.
Празен е. - Какво?
Ето, виж. - Забранено ми е да го чета.
Празен е! Не разбирам.
Значи...
Угуей наистина е бил една луда костенурка.
Не! Той бе по-мъдър от всички нас.
Стига, приеми го. Той ме избра по грешка.
Разбира се, че не съм Воина на Дракона. Кого заблуждавам?
Кой ще спре Тай Лунг? - Той ще унищожи всичко.
И всички. - Не!
Евакуирайте Долината. Трябва да предпазите жителите
от гнева на Тай Лунг. - Ами ти, учителю?
Аз ще се бия с него. - Какво?
Ще го задържа достатъчно, за да избягат всички.
Но, Шифу, той ще те убие.
Значи най-накрая ще платя за грешката си.
Чуйте ме.
Време е да продължите пътя си без мен.
Горд съм, че бях ваш учител.
Трябва да ги изведем на сигурно място.
Хайде, хлапе, да намерим майка ти.
Пепелянка, събери южните фермери. Богомолка, ти поеми северните.
Жерав, осветявай пътя.
Вижте, това е Воина на Дракона.
Здравей, татко. - По!
Радвам се, че се върна, синко.
И аз се радвам. - Да вървим, По.
В следващата гостилница ще предлагаме бъдещето...
зеленчуци на кубчета.
Никога вече на филийки. Също мислех...
Може би е време да направим кухня, в която ще можеш да стоиш изправен.
Харесва ли ти?
По, съжалявам, че не ти провървя.
Просто не ти е било писано.
Забрави всичко. Съдбата ти все още те очаква.
Ние правим юфка. Супата тече във вените ни.
Не знам, татко.
Понякога мисля, че не съм ти роден син.
По, мисля, че е време да ти кажа нещо,
което трябваше да споделя преди много време.
Добре.
Тайната съставка на супата ми.
Ела по-близо. Тайната съставка е...
Нищо! - Какво?
Добре ме чу. Нищо!
Няма тайна съставка.
Значи е просто супа?
Не добавяш някакъв сос или нещо подобно?
Не е нужно. За да бъде нещо специално,
трябва просто да повярваш в него.
Няма тайна съставка.
Завърнах се у дома, учителю.
Тук вече не е твой дом, а аз вече не съм твой учител.
Да, имаш нов избраник.
И къде е този По?
Да не съм го изплашил? - Битката е между теб и мен.
Значи така? - Да.
Двадесет години гних в затвора, заради твоята слабост!
Да се подчиниш на учителя си не е слабост!
Ти знаеше, че аз съм Воина на Дракона!
Винаги си знаел. Но когато Угуей реши обратното,
Kакво направи ти? Какво направи? Нищо!
Ти не беше предопределен. Вината не е моя. - Не е твоя?
Кой пълнеше главата ми с мечти?
Кой ме тренираше до смърт?
Кой се отрече от мен и от съдбата ми?
Решението никога не е било мое.
Сега е!
Дай ми Свитъка. - По-скоро ще умра!
Всичко, което съм направил, е за да се гордееш с мен!
Кажи ми колко си горд, Шифу!
Кажи ми!
Винаги съм бил горд с теб.
От първия момент.
И точно тази гордост ме заслепи.
Обичах те прекалено много, за да видя в какво се превръщаш.
В какво те превръщах.
Съжалявам.
Не искам извиненията ти, а Свитъка.
Какво? Къде е?
Воина на Дракона отнесе Свитъка далеч.
Никога няма да го видиш, Тай Лунг!
Никога!
Ей!
Стъпала.
Кой си ти?
Приятел, аз съм Воина на Дракона.
Ти?
Той? Той е панда. Ти си панда.
Какво ще ми направиш, здравеняко? Ще седнеш върху мен?
Не ме изкушавай.
Ще използвам това.
Искаш ли го? Ела и го вземи.
Най-накрая.
Свитъка е мой!
Свитъка му е дал сили.
Не!
Най-накрая. О, да!
Силата на Свитъка на Дракона е моя!
Празен е!
Няма проблем. И при мен не се получи от първия път.
Какво? - Няма тайна съставка.
Всичко е в теб самия.
Престани, ще се напишкам.
Недей.
Не можеш да ме победиш.
Ти...
Ти си просто една голяма, дебела панда.
Не съм голяма, дебела панда.
Аз съм Голямата и дебела панда!
Хватката Вукси! - О, ти я знаеш?
Блъфираш. Шифу не те е научил на нея!
Не, сам я научих.
Вижте!
Воина на Дракона.
Моето момче! Този Кунг-фу воин, е мой син!
Да.
Благодаря, татко.
Здравейте, приятели.
Учителю. - Учителю.
Учител? Учителя Шифу?
Учителю! Шифу, добре ли си?
По, ти си жив.
Или и двамата сме мъртви? - Не, учителю, жив съм.
Победих Тай Лунг. - Наистина ли?
Точно както Угуей предсказа.
Ти си Воина на Дракона.
Донесе мир в Долината.
И в душата ми. Благодаря ти.
Благодаря, По.
Благодаря.
Не, учителю. Не! Шифу, моля те не умирай!
Не умирам, идиот... Воин на Дракона.
Просто съм в душевен мир. Най-накрая.
Значи да спра да говоря?
Ако ти е възможно.
Искаш ли да хапнем нещо?
Да.
К Р А Й
Превод и субтитри: Sisq0 a.k.a. Ивайло Петров
http:/subs.sab.bz ©